FULLMÅNE
- Ursäkta, går tåget till Newhaven här? - Ja, nästa tåg på den här perrongen.
- Malcolm, Malcolm... - God kväll.
- Klockan 23.30 till Newhaven. - Tack så mycket.
Tyvärr har ni inte fått tjänsten som arbetsledare.
- Dåliga nyheter? - Nej.
Just det, ja. Gratulerar.
Ken är sjuk. Du tar nattåget till Eastborough.
I kväll? Men jag har ju redan jobbat mitt skift.
På dina tåg är det visst bara laglydiga medborgare.
Du har inte utfärdat böter på sex veckor.
Eller är du inte karl nog för det?
- Jag gör det. - Duktig pojke. Perrong 9.
- Är allt bra? - Bara fint.
God kväll, mina damer och herrar. Konduktören som talar här.
Välkomna på tåget till Eastborough som ska avgå kl. 23.59.
Tåget stannar på Morsley Junction, Woolscott, Edgcombe, Abington Cross,
Wychfield, Christchurch, Barrock's Hill och Old Milton
och ankommer till Eastborough kl. 01.48.
Se till att ha biljetterna till hands för kontroll. Tack så mycket.
Biljetterna, tack.
Tack så mycket.
Biljetter och abonnemang, tack.
Biljetterna, tack. Tack så mycket.
Ursäkta mig. Biljetten, tack. Jag kan ta upp den.
Den verkar inte gilla tåg.
Elake man.
Biljetterna, tack.
Tack så mycket.
Vad då? Herregud...
- Vänta lite. - Ingen brådska. Ta det lugnt.
Så konstigt.
Jag hade den i morse.
I dag har varit rena mardröm. Nu ska vi se...
Om du inte har en giltig biljett måste jag ta fullt betalt.
Du kan inte mena allvar. Jag tar det här tåget varje dag.
Såna är reglerna.
- Vart ska du nånstans? - Eastborough.
Det blir 39 pund, tack.
Tack.
Du ska få tillbaka din växel.
Jag är ledsen. Tack så mycket.
Biljetterna, tack.
Tack.
Varför skaffar du inget riktigt jobb?
UR FUNKTION
Det var grymt. Killarna var så snygga.
Jag har en fotografering i morgon. Runt tolv.
Jag ska hem och byta om. Jag önskar att du kunde vara med.
Biljetterna, tack.
Ja, det var urtrist, men festen var rolig. Du skulle ha gillat den.
- Biljetten, tack. - Du borde ha varit med.
- Det var så grymt. - Biljetten, tack.
- Ja, riktigt coolt. Jag vet. - Det här är en tyst kupé.
- Han är så tråkig. - Fröken?
- Jo, jag vet. - Tack så mycket.
Killen här står och glor på mina tuttar.
Värsta pervot.
Det var inte mitt fel. Det var så lustigt.
Tack så mycket.
Biljetterna, tack.
Tack så mycket, herrn.
Får jag se biljetten, tack?
Tack.
Biljetterna, tack.
- Te eller kaffe? - Biljetterna, tack.
Kyckling?
Allt bra med dig, Ellen? Jag visste inte att du jobbade i kväll.
Ja, dubbla skift. De försöker spara in så mycket som möjligt.
Dave gjorde samma sak mot mig. Vill du fortfarande bort?
Jag har inte bestämt mig än.
Jag vill ju inte servera kycklingmackor hela livet.
- Ja? - Kaffe med mjölk, två sockerbitar.
Varför skulle du det?
Tråkigt att du inte blev befordrad.
David berättade det för mig.
- Han måste ha berättat det för alla. - Det förvånar mig inte.
- Det kommer säkert nåt bättre framöver. - Du borde försöka igen.
Du har bra hand med passagerarna. Folk gillar dig.
Ellen...
Vill du gå ut och ta ett glas sen?
Det är nog inte öppet nånstans.
Nej, troligen inte.
Jag ska jobba igen i morgon bitti...
Jag måste vidare. Bättre lycka nästa gång.
Det var bara en spontan idé. Ingen fara.
Jag menade med jobbansökan, alltså.
Just det, ja.
Jag måste pissa.
Det där gick lysande, kompis.
INGEN OBEHÖRIG PERSONAL
Föraren här. Ursäkta guppet, men det verkar vara nåt på spåret.
Sitt kvar på era platser. Tåget kommer att fortsätta alldeles strax. Tack.
- Är allt bra? - Ja, jag mår bra, tack.
- Det var ett rejält gupp. - Jag ber om ursäkt.
- Allt bra, Ellen? - Ja, men se vilken röra.
Det ordnar vi.
Jag fixar det. Nej, jag fixar det.
Tillåt mig.
- Tack. - Ingen orsak.
- Är de dina? - Ja, tack.
De är också mina.
Du borde nog titta till resten av passagerarna.
- Så ni klarar er båda två? - Ja, allt är under kontroll.
- Är alla oskadda här? Är allt bra? - Ja. Men vad hände?
- Har vi spårat ur? - Vi undersöker det nu.
- Ni borde ha säkerhetsbälten. - Låt mig hjälpa er.
- Snälla Ged... - Låt mig ta dem.
Jag tar dem. Vi klarar oss. Ta hand om henne i stället.
- Kan ni sätta er ner? - Lugna dig, är du snäll.
- Är allt bra? - Jag kunde ha dött.
- Jag stämmer er om den är trasig. - Jag förstår det. Lugna dig.
Rör mig inte, ditt pervo!
- Går det bra? - Vad tror du?
- Allt bra? - Åker vi snart, eller?
Jag väntar på att föraren ger klartecken. Ta det bara lugnt.
Är allt bra där?
- Jag tappade min bok. - Okej, vänta lite.
Här är din bok. Varsågod.
Tack. Jag tappade vilken sida jag var på.
Du klarar dig nog. Stanna här och ta det lugnt.
Föraren, det här är konduktören. Hallå?
Hallå?
Vi ber om ursäkt för förseningen. Jag väntar på klartecken från föraren.
Tack för ert tålamod.
Jösses...
Kom nu, korven. Kom här.
Jag hittade sidan.
- Det är rökfritt här. - Stick och brinn.
Ska jag gå ut och putta på?
Det här är sanslöst.
- Vad händer? Jag försökte knacka. - Han svarar inte i snabbtelefonen.
Tony?
- Du borde titta till passagerarna. - De vill nog veta vad som händer.
Ge dem lite mat, så att de håller sig lugna.
- Det finns inte mycket kvar. - Bättre än ingenting.
Inget spår?
Hallå?
Vi är fast precis utanför Eastborough.
Det måste vara Thornton Forest. Vi lyckas inte hitta föraren.
Vi vill veta vad vi gör nu. Kom.
Det är kaos i kväll.
Vi har fallna träd, signalfel och beräknad tid för...
Kan du upprepa det sista?
- Fyra timmar? - Ovädret fällde många träd.
Ska vi sova här på tåget? Glöm det!
- Vad säger föraren? Kan han laga det? - Föraren...
- Han jobbar på det. - Kan han få igång tåget igen?
- Jag vet inte. Kanske. - Är tåget trasigt eller inte?
- Vad sa han exakt? - Jag har inte lyckats få tag på honom.
- Då frågar jag honom själv. - Det kan du inte göra.
Vi vet inte var han är.
Ursäkta?
- Menar du att föraren är borta? - Herregud...
- Han kom aldrig tillbaka. - Vart tog han vägen?
Vet inte. Jag sa inget för att inte oroa er.
Det funkade visst inget vidare.
Kan inte du köra det? Tåget, alltså.
- Tyvärr inte. - Du får kontakta arbetsledaren.
Min man har högt blodtryck. Han kan inte vänta hela natten.
- Jag vill ha pengarna tillbaka. - Kontakta arbetsledaren.
Lugna ner er, allihop.
Nu räcker det!
Tack.
Som jag ser det har vi två alternativ.
Antingen sitter vi här och skriver klagobrev, eller gör nånting åt det.
- Som vad då? - Använder fötterna och tar oss härifrån.
Stationen kan max ligga fem kilometer bort.
Längs vägen får vi säkert täckning.
- Jag är med på det. - Vänta lite. Det går inte.
Enligt säkerhetsföreskrifterna ska vi stanna på tåget och invänta hjälp.
Såna är reglerna. Annars förlorar jag jobbet.
Ni kommer inte ut utan nycklar.
- Har du dem? - Ja.
- Kan du vara snäll och öppna? - Nej, jag förlorar jobbet. Jag får inte.
Vi håller ihop och följer spåret. Det kommer inte bli några problem.
- Kom igen. - Det har slutat regna.
Snälla.
Nå?
Jag kan inte lämna tåget med de här pensionärerna.
Se bara till att hålla takten, gosse.
Kom igen nu.
Vill du inte hellre sova i din säng?
Fram med nycklarna nu.
Snälla...
- Jag kommer att förlora jobbet. - Det är bra, grabben.
Kom nu.
- Är det okej? - Ja, ni kan komma.
Gå bara rakt fram där.
Håll er på den sidan och vänta där borta.
- Vill du ha hjälp? - Jag håller i dig.
- Vänta där borta, är ni snälla. - Nej, jag går först.
- Det är en bra bit ner. - Var försiktig.
Fortsätt bort. Håll till höger.
Var försiktig.
- Går det bra? - Sätt bara foten på avsatsen.
Så där, ja.
Tack så mycket.
Sist men inte minst.
- Tackar. - Det var så lite så.
Låt oss hålla ihop. Se upp var ni går.
- Jag kan lysa upp spåret. - Är det den långa metallgrejen, chefen?
Håll ihop nu.
- Jag heter Nina. - Billy.
Bensinläcka.
Gå med mig. Vi vill inte att du trillar i mörkret.
Håll ihop.
- Vet du var vi är nånstans? - Thornton Forest, tror jag.
Går det bra där bak?
Kan ni inte skynda på lite? Vi vill komma fram i kväll.
Att vandra i skogen är inte min favoritsysselsättning.
Det var nåt där.
Ingen fara. Det var bara en hjort. Kom, nu går vi.
- Det kommer närmare. - Kan det vara föraren?
- Varför skulle han ligga i buskarna? - Jag vet inte.
- Vänta här. - Varför ska vi vänta här?
- Jag ska kolla en sak. - Du kan inte bara lämna oss.
Vart ska han nånstans?
- Vart försvann han? - Kom igen nu.
Joe, vad är det?
Gå nu.
Tillbaka till tåget.
Tillbaka till tåget!
Var är nyckeln?
- Skynda! - Jag gör mitt bästa.
Kom igen!
In med er!
Joe, hoppa in.
- Vänta! - Kom nu!
Kom igen. Skynda er!
- Vänta! - Kom igen, skynda er!
Hjälp mig.
Stäng dörren!
- Vi måste flytta henne. - Hjälp henne upp.
Lyft upp henne.
Lugn, bara lugn.
Undan, allihop!
Vi lägger henne på sätet.
Använd den här.
- Sno runt den. - Knyt den ovanför såret.
Håll er undan.
- Ser du nåt? - Ingenting.
Hämta förbandslådan. Och vatten.
Andas lugnt.
Hämta vatten.
- Andas, andas. - Håll er lugna, allihop.
Jag vet inte vad jag gör.
Lägg på tryckförbandet.
- Vad ser du? - Ingenting.
Dörren. Är den låst? Kolla dörren.
Vad i helvete var det? Var tysta, för fan!
Få henne att hålla käften.
Vad är det?
Den är borta. Den är borta.
Vi måste få henne till sjukhuset.
Joe, vi måste anropa nån.
Vi måste försöka anropa nån.
Vi måste få hit nån. Nu på en gång!
Det här är Eastborough sprinter. Vi är i akut nödläge.
Hallå?
- Hur är det? - Jo då, det är okej.
- Den här funkade förut. - Kan vi få igång motorn?
- Jag kan inget om tåg. Kan du nåt? - Jag kan nåt om motorer.
Motocrosshojar, gräsklippare. Min pappa är reparatör.
- Där har du problemet. - Bensinläckan?
Det hände nog vid kraschen. Det kan finnas nåt kvar i tanken.
Men får vi inte upp trycket, så kan vi inte starta den.
Vi kommer ingenstans om den inte lagas.
Jag går och meddelar de andra.
Vi är tvungna att vänta här på hjälp.
Min fru behöver läkarvård nu.
Under tiden är vi ett tåg fyllt med björnbete.
Det var ingen björn. Björnar ylar inte.
Vad var det då? En varg? En hund kan inte göra så.
- Det finns varken björn eller varg här. - Vilket djur attackerade henne, då?
Det var inte ett djur.
Den liknade mer en människa.
- Vila dig nu, älskling. - Ni hör inte vad jag säger.
Det var inget djur.
Hon är chocktillstånd.
Vad hände med föraren?
Vad hände?
Vad är det du inte vill berätta?
- Det är inifrån tåget. - Inifrån?
Vad gör ni för nåt? Det där är ingen bra idé.
- Har du en kniv på dig? - Varför skulle jag ha det?
Använd nycklarna.
Skynda på.
För fan!
Det stinker piss här.
- Vem är du? - Han är en av passagerarna.
Hjälp honom upp.
Jag kan inte tro det här.
Det du försöker säga...
är att vi definitivt har passerat Barrock's Hill?
Har du inte hört nåt vi har sagt?
Ingen täckning. Så överraskande.
Jag missade min hållplats.
Fint att ha dig ombord.
Var still, älskling.
- Hon har feber. - Chock?
Jag har skött om ett hundbett förut, men jag vet inte vad jag gör nu.
Ellen, sätt dig ner en stund.
Sätt dig.
Där är du ju.
Hur är det med dig?
Vad är för fel på henne?
De tar hand om henne. Hon kommer att klara sig.
Det var så mycket blod.
- Min dotter har såna skor. De är coola. - Tack.
Hon längtar efter att bli tonåring.
Hon pratar inte med mig längre och säger att jag skämmer ut henne.
Du verkar vara väldigt snäll.
- Min mamma är min bästa vän. - Jaså?
Då finns det nog hopp för mig än.
- Undrar hon inte var du är? - Nej, hon sover när jag kommer hem.
Och på helgerna är hon hos sin pappa...
Den är tillbaka.
Vad är det där?
Kanske nån är här...
- Vad fan är det där? - Stanna där.
- Vart ska den nånstans? - Var tysta.
Vems telefon var det?
- Det är nån som har täckning. - Inte jag.
- Herregud, det är jag. - Svara då.
Svara.
Hallå? Vem är det?
- Mamma, lyssna. Nånting har hänt. - Säg var vi är.
- Lyssna på mig. - Säg var vi är!
- Ge mig den där. - Lugna dig.
Bort med dig!
Hjälp mig!
Tyst med er.
Jag tror att den är borta.
- Är det nån som vet vad det är? - Det är ingen jävla hund, så håll käften.
- Vi kan inte lämna henne. - Hon är borta.
- Kom tillbaka! - Hon kanske lever.
- Varför stoppade du mig? - Jag ville rädda dig.
- Det är för sent för henne. - Det är ditt fel!
- Jag vägrar sitta här och vänta. Gör nåt! - Det är för lätt för den att ta sig in.
- Vad ska vi göra? - Lyssna inte på idioten här.
Han gör faktiskt sitt bästa.
Nu räcker det!
Vill ni dö här i kväll? I såna fall kan ni fortsätta gnälla och bråka,
för snart kommer den där varelsen att ta hand om det åt er.
Men vill ni lyckas ta er hem, så får ni ta och skärpa till er.
Det är ett djur. Djur jagar lätta byten.
Se på oss. Vi sitter här som villebråd.
Så låt oss göra det lite svårare för den jäveln.
Finns det några redskap på tåget?
- Vad är det med dig? - Den dåliga kebaben gav mig rännskit.
Det är inte så lätt, va?
Jag hjälper dig.
Du...
Förlåt att jag var så taskig mot dig tidigare.
Jag har varit alldeles för mycket på tåg.
Jag vet precis hur det är.
STANNA I TÅGET VID NÖDSITUATION
Jenny, här får du lite vatten.
Den är nästan tom. Finns det vatten nånstans?
Joe har den sista flaskan.
Tydligen har du den sista vattenflaskan.
- Vad hette hon? - Vem då?
Flickan. Hon som blev...
Det vet jag inte.
- Har du några barn? - En dotter som ska fylla tretton.
Och du?
Det blev aldrig så.
Vi ville ha det, men...
Vi har ju ändå varandra, och det är nog det viktigaste.
Tack ska du ha, och tack att du tog in oss här.
Ingen fara.
Du sköter dig bra.
- Den kommer nog tillbaka. - Vad sa du?
- Vår vän där kommer nog tillbaka. - Inte om den har fått tillräckligt.
Låt mig visa dig en sak.
Landställe, fru, barn och hund. Hela rubbet.
Sen en dag händer det här. En lägenhet i stan.
Fem minuter från kontoret, utsikt över Tower Bridge.
Perfekt för att underhålla unga damer.
Diskret.
- De vet inte om varandra, alla är nöjda. - Kul för dig.
Man gör vad man måste för att överleva.
Och ibland är det inte så trevligt.
Ta bara den här gruppen. Gamla, svaga, rädda.
De är födda till offer.
När den där varelsen tar sig in här
kan du dö med dem eller använda din nyckel och öppna dörren.
Då kanske du och jag...
kan ta oss levande härifrån.
Bara de starkaste överlever.
Fundera på saken.
Herregud...
Jenny, hör du mig?
- Vad händer med henne? - Hon är sjuk och behöver hjälp.
- Varför trillar hennes tänder ut? - Tyst med dig!
- Jag menar bara att... - Sluta nu!
Joe?
Nån saknas.
- Fotbollskillen. - Han sa att han skulle skita.
Vad gör du?
- Den är borta. - Det vet du inte.
Låt honom kolla.
Vänta här.
- Skynda på. - Vart ska han nånstans?
- Vi får inte förlora nån till. - Jag tänker inte lämna den här öppen.
Paul, skynda dig. Öppna dörren.
Tillbaka till den andra vagnen. Det är inte säkert här.
- Paul, skynda på. - Får man inte ens skita ifred?
För fan...
- Vad sa du? - Jag får inte upp dörren.
Den har gått i baklås.
- Vad gör du? - Han har varit därinne länge nog.
Fan! Hjälp mig.
Hjälp mig! Få ut mig!
Släpp ut mig, för fan! Få ut mig härifrån.
- Få ut mig! - Låset är trasigt.
Öppna dörren!
- Vad gör du? - Jag tänker sticka härifrån.
- Joe då? - Han har gjort sitt val.
Han försökte åtminstone. Du borde ha hjälpt honom.
- Vi måste av tåget! - Vi måste få ut dem med.
Fan också!
Nyckeln...
Öppna dörren, för fan!
Barrikadera dörren. Fort!
Vänta!
- Den kommer nu. - Den lär inte hålla länge.
- Vi behöver din hjälp. - Ge mig den där.
Döda den!
Gör nånting. Hjälp honom!
Dö, för i helvete!
Dö!
Den är död. Det är bra nu.
Släpp mig!
Den är död.
Den är borta.
Det är bra nu.
Vad var det vi dödade?
En man.
Men hans ben och tänder...
- De liknar mer en hund. - Eller en varg.
- Jag bara säger det. - Vad är det du säger?
Ser ni inte det?
Det är en varulv.
Fullmåne och silverkulor och sånt där?
Titta på benen. Den har böjda leder.
Ögonen, tänderna.
Vad det än är, så är det en hybrid mellan varg och människa.
Den bär en ring. Titta!
Han var som vi.
Kanske är det en sjukdom, en sorts mutation.
Nånting man får från djur.
Eller ett bett.
Ni är för unga för att minnas tågkrocken i Thornton Forest. 1963.
Nattåget spårade ur nånstans här i närheten.
När räddningstjänsten kom fram fanns det ingen kvar att rädda.
Det gick alla möjliga historier om vad de hittade.
Halvuppätna kroppar. Vissa var bara försvunna.
De fick aldrig reda på vad som egentligen hände.
Jag tänkte inte mer på det sen.
Inte förrän i kväll.
- Så det har hänt förut? - Men vi har ju dödat honom nu.
Jenny?
Hon är en av dem.
- Hon är en av dem, för fan. - Låt henne vara! Hon är sjuk.
Nej, hon har blivit smittad.
Det vet vi alla. Om vi ska överleva, så måste hon dö.
Rör du henne så vrider jag nacken av dig!
- Skulle inte tro det, gamlingen. - Låt henne vara!
Skyll er själva.
Sluta! Låt henne vara!
Gå och sätt dig.
Ged, var är jag?
- Allt är bra, Jen. - Var är jag?
Tack ska du ha.
Ge mig ditt skärp.
- Bind fast honom. - Med nöje.
Henne med.
- Vi kan inte stanna här. - Det ska vi inte.
Du har gjort det här förut, din snuskiga slyna.
- Vi måste lappa ihop läckan. - Bara vi tar oss förbi skogen.
- Vem ska gå? - Jag. Ingen annan vet hur man gör.
Jag behöver nån som håller utkik.
Jag kan göra det.
- Då har vi löst det. - Så värstingen ska laga tåget, alltså?
- Jag kan nåt om motorer, din skit. - Säkert.
Jag blev antagen på en mekanikkurs. Därför var jag i stan i dag.
Så imponerande.
- Håll ett öga på honom. - Absolut.
Kom, nu går vi.
Om alla de gröna lamporna lyser, så har vi lagat läckan.
Bensinmätaren. Om nålen stiger, så ska ni vrida om tändningen.
- Då tänds huvudlampan. - Är det allt?
Inte riktigt. Ni måste få igång pumpen. Dra hårt i den här.
Sen drar ni växelspaken framåt,
trycker försiktigt på gasen och tar oss bort från det här jävla stället.
Jag bjuder på öl om ni väntar på mig.
- Är det sant? Det där om intervjun. - Ja, det är det väl.
Jag såg att du kastade slipsen och kavajen i soptunnan.
Kärringen sa att jag behövde avgångsbetyg.
Vi får väl se om hon hade rätt.
Du borde säga nåt till dem.
Konduktören här.
Jag vill återigen be om ursäkt för förseningen.
För ett par timmar sen var vi främlingar.
Många av er önskar nog att vi fortfarande var det.
Men vi ska försöka ta oss härifrån nu.
Vi kommer att göra allt vi kan för att överleva. Tillsammans.
Allihop.
Jag vet att ni alla bara vill komma hem.
Det vill jag med.
Nästa stopp är Eastborough.
Redo?
Ja.
Lys där nere.
Här är det.
Håll utkik.
Du minns inte mig, va?
Borde jag det?
Jag har försökt placera dig hela kvällen. Det var nog tre år sen.
En intervju för Naughton & Price Brokers. Det gick rätt bra.
Men du stirrade bara på mina bröst.
Du hade märken efter din vigselring.
Än sen? Du uppfyllde nog inte kraven.
Jag var kvalificerad, men du ville ta hem mig på en uppföljning.
Du har helt rätt. Jag kommer inte i håg dig.
Men jag vet vilken typ du är.
Du kommer in på kontoret en dag. Full av entusiasm.
Beredd att slåss med killarna för en plats vid styrelsebordet.
Och sen efter ett par år är du borta nio månader.
När du återvänder sen är du konstant trött.
Full av skuldkänslor.
Och bördan med barnet gör det svårt att klättra upp för stegen igen.
Entusiasmen är som bortblåst.
Jösses... Jag tycker så synd om din fru.
Oroa dig inte för henne.
Hoppas du inte har några barn som du kan sabba.
Håll ut, Jenny. Vi kommer att ta oss härifrån snart.
Öppna ögonen, farfar. Ingen kan hjälpa henne.
Sjukhuset kan hjälpa henne.
Om vi inte gör nånting åt henne nu, så kommer det att vara för sent.
Joe?
Varför ville du ha den där dumma befordran?
Jag vet inte.
Jag ville nog förändra nåt. Få folk att lägga märke till mig.
Det viktiga är vad du gör, inte vad som står på namnskylten.
Du har hjälpt människorna här.
Du har hjälpt oss alla.
Jag funderar allvarligt på att byta karriär efter den här kvällen.
Kom igen nu. Var är du nånstans?
Matt?
Kasta hit tejpen.
Jag hittade läckan. Underkvalificerad, så fan heller.
- Ge mig den där skiftnyckeln. - Här har du.
Du, det där som hände tidigare.
- Jag vet inte vad som flög i mig. - Det är lugnt.
Hjälp! Hjälp mig!
Fortsätt lys på mig.
Matt, lys på mig.
Matt, vad fan gör du?
Hallå?
Hjälp mig!
- Hallå? - Hjälp!
Var är du?
Hjälp!
Du, jag...
Det jag gjorde tidigare...
Jag är ledsen för det. Allting hände så fort.
Var är du?
Hjälp mig.
Hjälp.
Hjälp!
Matthew!
Hon håller på att förvandlas.
Kom igen, släpp loss mig.
Det är en varg där ute och en härinne.
Vi kommer alla att dö! Släpp loss mig nu!
Släpp loss mig nu, din dumma kossa!
Kom igen nu.
Det borde funka.
Ellen, fort. Lampan lyser.
Bensinmätaren.
- Tändningen. Bra, och sen? - Pumpen.
Växeln.
- Och nu? - Vi måste vänta på honom.
Var är de?
- Nu åker vi. - Nej, Ellen.
Fan!
Vi rör på oss.
Tack och lov.
Vi åker nu, Jenny.
Åh, herregud. Herregud!
För i helvete, släpp loss mig!
Släpp loss mig. Kom igen!
Skynda.
Hjälp mig.
Det funkar. Titta, det funkar.
Det funkar. Tåget åker.
Hjälp mig!
Snälla, döda mig inte.
Jag ber dig.
Jenny?
Håll dig borta från mig.
Bort från mig!
För fan!
Varför stannade vi? Vad är det som händer?
Ellen, kom nu. Skynda dig.
Bort från mig!
Bort!
Bättre sent än aldrig.
- Så du har lite stake trots allt? - Nej, Joe!
- Kom an, då. - Var är Kate nånstans?
Var är Kate?
Hade hon inte bundit mig, så hade hon varit vid liv nu.
- Vart ska vi? - Ut i skogen.
Vi kommer inte ha en chans.
Om inte en av oss stannar här.
Sluta!
Backa undan. Ställ dig där borta.
Jävla subba...
Du tror verkligen att du har allt under kontroll, Joe.
Du har äntligen blivit man och klarat utmaningen.
Eller hur?
Du tror att du har koll på allt, visst är det så?
Kom an!
Kom igen! Visa vad ni går för.
Kom an, era jävla byrackor!
Få upp dörren.
Kom.
Följ stigen. Vi är snart framme.
Kom, nu går vi. Kom nu.
- Det är för sent. - Nej, kom nu.
- De är oss i hälarna. - Nej, Joe. Det finns en stig där.
Joe!
Kom nu.
Kom, nu går vi.
- Joe, gör det inte. Kom nu. - Du måste gå nu.
- Kom med mig nu, Joe. - Spring, Ellen!
Gå nu. Iväg med dig!
Kom an, då!
Kom igen!
Helvete!
Det första jag ska göra är att köpa stället och bränna ner det.
Hallå?
Vem där?
Joe? Var är du nånstans, kompis?
Joe?
Helvete!
Översättning: Lisa Di Biaggio